Robert!
Nämen... Hej, älskling!
Vad gör du...? Vad gör du?
Jag...
Tvättbjörnen är tillbaka. Jag vaknade av att han irrade omkring på taket.
Jag ville bara skrämma bort honom lite försiktigt.
-Vilken tvättbjörn? -Den där gamla rackaren...
Den där som du ville behålla. "Han är så söt, mamma..."
Robert? Robert, vi måste prata.
Hallå?
Robert?
-Tänk om jag hade suttit och skitit. -Du gör du aldrig...
-Du gör aldrig det på morgonen. -Jag sa "tänk om".
-Vi måste prata. -Jaså?
-Ja, det måste vi. -Inte jag.
Kan du bara lyssna, då?
Okej, men vi går ut på verandan. Jag vill inte oroa barnen.
Inte igen...
Jag lyssnar. Tre, två, ett - kör.
Varför gör du så här?
Det här är det enda sättet jag vill kommunicera med dig på.
-Du är inte rättvis! -Frances... Tystare, tack.
Jag har begått ett hemskt misstag.
Nej, en hel rad hemska och ohyggliga misstag.
Det började med det där med han den där...
Julian - din älskare heter Julian.
Ja, men strunta i det där nu. Jag vill vara med dig - min man.
Vi är en familj. Vi kan fixa det här.
Det är svårt att höra vad du säger. Jag hörde nåt om Julian-
-men resten var så otydligt att det inte gick att uppfatta.
Hej, ungar! Här står jag och väntar.
Jag ville inte väcka er, så jag sov hos Dallas.
-Så sa inte pappa. -Vad sa han, då?
Lila? Vad sa pappa?
Han sa att du "tog dig en bläcka" hos Dallas-
-och inte kom hem för att "man inte ska köra när man är full".
Det är helt sant.
Jag är inte stolt över det här.
Men jag gjorde det åtminstone inte värre och det är ju...
Det här kan vi ju alla lära oss nåt av.
Kör aldrig rattfulla! Eller hur, Antonio?
Det gäller alla på den här bussen. Jag älskar er.
Hej då, hjärtat! Hej då, Tom!
Robert!
Fan.
Och min mobil ligger i väskan som ligger inne i huset.
Och nycklarna ligger i min väska. Det kunde ju inte han veta.
-Han låste ju bara. -Det går bra. Varsågod.
Tusen tack.
Vad snällt av dig. Vilken vacker gammal telefon.
Jag skyndar mig. Tack - för sista gången.
-Robert DuFresne. -Jag trodde att vi skulle prata.
Vem är det? Ett ögonblick.
Craig, vi måste fixa isoleringen innan vi sätter upp väggen.
Guillermo, varför ligger snöskyffeln där borta?
-Vad sa du...? -Alla mina grejer är ju hemma.
Jaha, är det du, Frances? Jag har packat det viktigaste åt dig.
Ja, en liten resväska och en plastkasse full av bh:ar.
Varsågod. Hör ni, Sebastian och Gabriel!
Använd den andra sockeln i stället.
Du har all rätt att vara arg.
Men kan vi inte prata om det här som vuxna människor?
Vänta lite... Vad sa du? Du skojar!
-Den där dumma jäveln... -Jag ska fan döda dig.
-Fortsätt. -Jag vill prata med dig.
Jag vet inte riktigt. Det är mycket att stå i här.
Du hör ju - det är ett rejält bygge.
Säg bara hur jag kommer in i huset.
-På vilken sida, menar du? -Du är ett jävla as!
Din handväska ligger i soporna på baksidan.
-Det kan ligga ett bananskal på den. -Jag är ledsen, Robert.
Förlåt för att jag kallade dig ett jävla as, men jag...
Robert? Hallå?
Jävla as.
Oj... Hejsan.
Det var dålig mottagning. Man blir så irriterad... "Fan!"
Det är ingen fara.
-Tack för lånet. -Ingen orsak.
Jag ska lämna er i fred så att ni kan fortsätta med ert.
Förlåt för att vi inte har bjudit hem er än.
Men... Välkomna till området!
-Hallå? -Det är Carla Menotti.
Vi skulle väl träffas utanför lokalen?
Herregud, det hade jag glömt. Jag är ledsen.
Det har hänt lite saker, så...
Säg ingenting. Den här lokalen är perfekt.
De säljer till nån annan om du inte rappar på.
Vilken annan dag som helst...
Jag har lagt ner mycket tid på det här.
Det minsta du kan göra är att dyka upp, Frances.
Ser du? Den har allt.
Det ligger på Main Street, är lagom stor-
-har toalett och handfat och hyran är låg...typ.
Det är en perfekt lokal för "Frances DuFresnes-galleriet".
-Eller vad det nu ska heta. -"The Frances DuFresne".
Eller "FDFG" eller bara "Galleriet". Det får inte låta för pretentiöst.
Det är lokala konstnärer...
Underbart. Du kan skriva på redan i eftermiddag.
Ja. Jag bara...
Jag vet inte om det här är rätt tidpunkt.
Får jag fråga en sak? Menar du allvar?
Jag har visat dig sju lokaler de senaste åren-
-och varje gång det hettar till fegar du ur.
Jag fegar inte ur - jag har bara fullt upp.
-Det är mycket med barnen... -Samma här.
-...jobbet... -Som för alla andra.
Roberts verksamhet måste ta fart för att jag ska kunna fokusera på mig.
Och...
Jag har det jobbigt just nu, helt enkelt.
En gång vandrade mitt magsäcksband ner i magen. Det var jobbigt.
Oj... Du är jättesnygg, i alla fall.
Alla har vi våra problem. Nu kör vi bara!
Men om du bara fönstershoppar kan jag sluta uppta din tid.
Jag menar det på ett väldigt passivt aggressivt sätt.
-Knack, knack! -Dallas! Frannie!
Jag kommer strax, älskling.
Hej, gumman!
-Hej, Dallas! -Vad härligt att se dig.
Vi måste vara tysta. Han sover.
-Hur länge har han sovit? -I 43 timmar. Man kan kalla det koma.
Men det är en konstgjord koma, så det liknar sömn. Hur mår du?
Ärligt? Jag mår inte så bra...
Jag är ledsen att du har det tufft.
Du har det så klart mycket tuffare.
-Jag menade inte... -Jag förstår.
Han är er vän också. Det måste vara hemskt att se honom ligga där.
Ja...
Han sover så djupt och allt är mitt fel.
Återigen - säg inte det högt.
Det här var inte någons fel - det var en ren olycka.
-Vad gulligt av dig. -Vem är han?
Jag får inte vara ensam med Nick-
-så min advokats kollega håller mig sällskap.
-Skingra er. -Hej, Robert.
Hej, kompis. Jag har köpt blommor åt dig.
Du kanske inte kan känna doften. Hur mår du? Det är Robert.
Krama min hand om du hör mig. Jag tar det som ett "kanske".
Spara på krafterna. Jag vet var du går igenom.
-Det är tydligen jaktsäsong på män. -Lägg av...
Jag försöker prata med min vän som du försökte döda.
Återigen - det var en ren olycka.
Vill du få folk att tro att du bryr dig om Nick-
-ska du nog ta bort din vapenväska från hans stomipåse.
Kan jag få prata med dig ute i korridoren?
Vad hemskt det måste vara att inte kunna prata och vara instängd.
-Kluckande hönor överallt... -Robert.
Jag vet att du är sårad, men du måste ge henne en chans.
Hon vet att hon har begått ett misstag.
Var det ett misstag att suga den där killens kuk-
-och berätta det för er så att ni kunde skratta åt mig?
Okej... Du har inte tagit din medicin och du är förbannad.
-Vems kuk? Vad pratar ni om? -Jag förklarar sen.
Din man låtsades vara gay för att slippa dig, din gamla ragata.
Nån dag kommer du att skämmas för att du sa så.
Har du legat med den där lektorn på Columbia?
-Han som gör egen granola? -Inte nu.
Vänta lite. Vad är det här?
Visste alla om det här utom jag?
Har hon berättat allt för er?
Berättade hon om hur han älskar och om hur djupt han trängde in?
-Och om hur hans sats smakade? -Nej, bara om granolan.
Är det en omskrivning för anal-lekar? Jag tänker inte lyssna på det här.
Ring mig, Nick. Du är min enda vän.
-Ursäkta! -Robert... Jag kommer strax.
Ursäkta, det kanske inte är läge...
-Förlåt, stanna här... -Vi har stor erfarenhet...
Vad är det för fel på dig?
Robert!
-Vart ska du? -Jag ska dra.
Utgången är ditåt.
Jag kanske måste kasta vatten först. Har du tänkt på det?
Lägg av nu, Robert! Vi måste prata om det här nu.
-Du har rätt. Jag lyssnar. -Bra.
Vad har du att säga?
-Jag vet inte. -Inte jag heller. Tack.
Vi måste sätta oss ner och prata ostört.
Kan vi göra det i kväll? Jag har mycket att göra i dag.
-Jag med... -Fönstrena har kommit.
Och jag måste kolla bygget på Elm Street.
Först ska jag hämta barnen och säga att du ska skilja dig från mig.
-Gör inte det... -De ska inte höra det på omvägar.
-Gör inte så här. -Jag berättar bara i stora drag.
Du får gå in på detaljerna - att du skaffade en älskare-
-splittrade vår familj och så vidare.
Min väska...
Så är det inte alls.
Det kommer att ordna sig, Diane.
Om jag hade haft en älskare hade jag berättat det för er.
Men du berättade bara för Dallas. Litar ni inte på mig?
-Menar du allvar? -Ja.
Robert! Robert!
Frances! Låt honom åka.
Han kommer nog inte att kunna skaka av sig det här.
Jag menar att du ska låta honom försvinna ur ditt liv.
Jag sa ju att affären var en dålig idé.
Jag var på hans sida innan han kallade mig ragata. Fan ta honom.
Han får inte berätta för barnen.
Vänta, Francis! Du måste ta hand om hunden.
Jag kan inte ha den hemma. Cole är allergisk.
Men herregud, Dallas...
-Hej, Tom och Lila! -Jag har hämtat dem.
Varför är ni här båda två?
-Det var bara ett missförstånd. Kom! -Bilen står här borta...
-Min bil står här... -Är det sant?
Lägg av...
Min bil står på parkeringsplatsen där man inte oroar barn...
-Tack, tack, tack! -Får vi ge honom ett namn?
Jag lovar att gå ut med honom varje dag, som jag lovade.
Ja, du har ju lovat.
Det tog ett tag för mig att hitta den perfekta hunden.
-Vad heter han? -Hannah.
Guillermo - en spansk variant av William.
Okej, då. Där uppe.
Jag har sårat dig. Det är helt och hållet mitt fel.
Jag säger inte emot.
Om jag kunde ta tillbaka det jag sa...
...och gjorde... så skulle jag göra det.
Men jag älskar dig verkligen.
Intressant. Du verkar vilja övertyga dig själv.
-Du har all rätt att göra slut... -Jag känner till mina rättigheter.
Men jag vill inte splittra familjen. Det vill nog inte du heller.
Det här har varit väldigt oroväckande för barnen.
Ja.
Jag orkar inte tänka just nu.
-Jag är helt slut. -Jag med.
De la in bänkskivorna i huset på Elm Avenue i dag.
Jag vet inte om du bryr dig, men det blev granit. Väldigt fint.
Vad roligt.
Carla visade mig en perfekt lokal att ha galleriet i...
-Va? -Galleriet...
Det viktigaste nu-
-är att oavsett vad som händer är barnen alltid viktigast.
-Absolut... -De ska inte leva i nåt slags kaos.
-De får inte bli brickor i ett spel. -Jag håller med.
-Gör du? -Självklart.
Varför köpte du den där hunden, då?
Va?! Jag har inte köpt hunden. Diane fick den ju i present.
Minns du? Hon bad mig ta hand om den.
-Den där hon fick häromkvällen? -Ja.
Den här är mycket större.
Nej... Det är samma hund.
Jag är inte fullständigt övertygad, men vi går vidare.
Okej.
-Robert... -Jag har inga svar. Pressa mig inte.
Du sa att jag kunde tänka i lugn och ro. Det vill jag göra.
Gör det. Jag vill bara att du ska veta...
...att grejen med Julian...
...inte betydde nånting.
Om allt hade varit bra mellan oss...
...hade det här nog aldrig hänt.
-Men nu har det hänt. -Han betydde ingenting för mig.
Han betyder ingenting för mig.
Inte för mig heller.
När kommer pappa och lägger sig?
-Pappa sover i ditt rum i natt. -Varför det?
För att... han är allergisk mot hunden.
-Måste vi lämna bort den? -Nej.
Han vänjer sig snart. Han behöver bara lite tid.
Allt kommer att ordna sig.
HISTORISKA INSTITUTIONEN
Text: Charlotte Saka www.sdimedia.com